V lednu uplynul rok od doby, co jsem začala studovat biodynamickou psychoterapii. Když se podívám zpátky a celý ten čas zrekapituluji, uvědomuji si, jak moc zajímavé to pro mne bylo. Vždycky mne to k tělu táhlo a nebylo to pouze proto, že mám ráda dotek.
Už když jsem před lety začala víc studovat biodynamické masáže a léčivé kouzlo doteku, fascinovalo mne, co všechno se v našem těle skrývá a jak se s tím dá kouzlit. Jaké úžasné schopnosti sebeléčení v nás jsou.
Když se na to dívám s odstupem, jako by celý ten minulý rok (i ty roky před tím, ale loni se to hodně zkoncentrovalo) byla jakási přípravka. A teď v novém roce se všechno, co jsem si prošla a vyléčila, úročí.
Vítám ve svém těle oceánské vlny. Prakticky to znamená, že se sem tam začnu tak nějak třást a není to padoucnice ;-).
Tahle vlna je podle mé učitelky něco, co má každé dítě v sobě přirozeně.
Jakýsi proud energie, který během našeho dospívání a dospělého života úspěšně (po)zastavíme nebo přerušíme tak, že nemůže volně proudit. Jsou to pocity nezávislého blaha, lásky, prostě krásy, které nepůsobí nikdo ani nic z vnějšku.
Nedávno jsem si vzpomněla na slova jedné naší anglické učitelky, která nám na výcviku léčení emocí říkala, že „čištění“ má svůj konec.
Když prožijeme všechna „traumata“ přes tělo, nemusíme jim rozumět a dál je analyzovat. Jenom je uvolníme a pak časem přijdou ty extatické prožitky. A já mám pocit, že teď je to ono. Že teď konečně žiju všechny věci, které na seminářích extáze učíme, že žiju v extázi.
Tohle zamyšlení sepisuji týden potom, co jsem prošla seminářem oidipovského období, kdy jsem si mohla prožít znovu svou první lásku (většinou je k otci) a dát tomu všemu vlastní konec. Vzít si, co jsem tenkrát potřebovala. Pořád slyším slova terapeutky, která seminář vedla:
„Nezapomeň, že ty jsi režisér, ty si to řídíš.“
A to je velká pravda. Můžeme si vybrat. Být v roli oběti a odevzdaně přijímat všechno, co se nám děje, nebo být režisérkou svého života. A já volím tu druhou možnost.
Všechno, co mi mé lekce daly, a vše, co jsem se naučila, předáváme s Lilií na našich seminářích. Každý z nich mám ráda, ale mou srdeční záležitostí je emoční detox. Je to výběr přesně všech těch věcí přes tělo, pokaždé trochu jiný, tak jak se i my během vší té práce měníme, a pokaždé z něj odjíždějí ženy, které odkládají svá emoční brnění, jsou blíž samy k sobě a jejich obličeje září.
Kdysi si jedna naše účastnice, doktorka čínské medicíny, měřila stav energie svého těla po víkendu a vyšlo jí, že je ve stavu jako malé děti, které jsou ještě naprosto v pořádku. Přeji nám všem krásné jaro a úspěšný „detox“, ať už se pustíme do čehokoli.
Emoční detox
Široká paleta forem a způsobů, jak prožít a projevit své emoce bezpečně a konstruktivně tak, aby se staly jaderným palivem pro naplnění našich nejodvážnějších snů.
Petra Cihlářová
Miluji práci s lidmi a momentálně se věnuji propojování spirituálního a korporátního světa.
Vedu pravidelné ženské kruhy v rámci oslav kola roku v Maitrea a spolupracuji s Lili jako lektorka na víkendových seminářích na téma sexuality a při výcviku nových kněžek.
Podílela jsem se na tvorbě karet a kalendářů s tématikou Slovanských Bohyň, které jsou tady zcela unikátní.